Nem értem, miért bántom magamat. Mostanában oly kevés időm jut filmet nézni, de legalább akkor valami olyasmi elé ülnék le, ami jó is. Nem, inkább megnéztem a Tűzgyűrű: Lázadás című kínlódást.
Annak idején nagyon bírtam a Transformerst, ezt sohasem tagadtam. Egészen pontosan a harmadik részig tartott ki a tolerancia szintem. Addig egészen jól elszórakoztattak a verekedő robotok, majd szépen fokozatosan még jobban elbutult a széria, és már meg sem próbálnak bármi értéket vagy értelmet csempészni a kétórás látványorgiákba.
A Tűzgyűrű című hasonszőrű film ehhez mérten is igazi bűnös élvezet volt. A különbség a transzformerektől csupán annyi, hogy a robotok nem másik robotok ellen harcolnak, hanem toronyház méretű szörnyek ellen. Látványban nagyon ott volt az első rész, a történet pedig nagyjából egy gyufás doboz összetettségével vetekedett. De ez nem volt probléma, mert nem is nagyon vette magát komolyan a film. Szóval igazi egyszer nézhetős agysejtrohasztó kikapcsolódás volt.
![](https://i0.wp.com/geekvilag.hu/wp-content/uploads/2018/08/pacific-rim.jpg?resize=640%2C360&ssl=1)
Nem nagyon értettem miért van szükség egy folytatásra, de úgy gondoltam, akár egy tök jó dolog is kisülhet belőle. Hülyén hangzik, de van potenciál az óriásrobotos-szörnyes témában, kellő mennyiségű kreatívval frankó dolgokat ki lehetett volna hozni belőle. Sajnos a készítők nem így álltak hozzá. A majdnem kétórás játékidő hemzseg a szekunder szégyent kiváltó, überkínos jelenetektől. Felváltva ment a bohóckodás és a vér komolynak beállított jelenetek, de erről kicsit később.
[h]Kérem inkább Optimust…[/h]
A történetről szinte egyáltalán nem éri meg szót ejteni, de azért leírom néhány sorba, hogy kontextusba tudjuk helyezni ezt az állatságot. Jake (John Boyega) semmiben sem hasonlít mártír apjára. A nagy kaiju(a mehenga szörnyek) háború után pénzszerzéssel tengeti mindennapjait. Egy napon összeakad a bajsza a helyi maffiával és véletlenül összesodorja az élet a fiatal Amarával (Cailee Spaeny), aki titokban jaegert(óriásrobot) épít. Hamar fülön csípi őket a hadsereg, de büntetés helyett inkább besorozzák őket. Közben a Shao Industries nevű gigavállalat drónvezérelt jaegereket készít, ezzel kivonva az emberi erőt a monstrumokból. Hát mennyire kiváló ötlet, hogy a harmincméteres robotokat rábízzuk egy programra, minden nemű előzetes tesztelés nélkül. Gondolhatjátok, hogy mi fog történni… A drón-jaegerek megkergülnek, de ez köszönhető még egy frappáns (nem) csavarnak is, de ez már a spoiler kategória, és a világért sem szeretnélek megfosztani titeket a meglepetésektől. Persze a végén jön az elkerülhetetlen csata a kaijukkal, nélkülözve bárminemű logikát és konzisztenciát.
![](https://i0.wp.com/geekvilag.hu/wp-content/uploads/2018/08/pacificrim.jpg?resize=640%2C360&ssl=1)
Folytassuk azokkal a nüanszokkal, amik miatt egyáltalán nem tetszett a Tűzgyűrű folytatása. Először is, a színészek vérlázítóan alul teljesítettek. Gondolom nekik ez egy frankó haknizás volt, amiért a legkevesebb energiabefektetés után megkapták a vaskos gázsit. Mindenkiről érződött a “leszarom-attitűd”, amit megspékeltek akarva-akaratlan magas szintű ripacskodással. A köztük lévő párbeszédek súlytalanok, túljátszottak, és totálisan lényegtelenek. Néha elböfögnek egy-két messzemenő életszerűtlen tanulságot, amitől olyan kínosan éreztem magamat, hogy legszívesebben elbújtam volna a világ elől is.
A történetvezetés teljesen szét van esve, semmi értelme, és egyáltalán nem lebilincselő. Egy megalomániás lázálmából született abomináció. Pont, mint a film végi boss-harc. Ha valamit nagyon szeretek, akkor az egy tökös trash-produkció; legyen szó filmről, játékról, vagy bármiről. Szeretem, ha valami direkt gagyi, és erre rá is tesznek egy lapáttal. Dicsérendő dolog az önirónia, és megvan a maga élvezeti faktora az ilyen alkotásoknak. A Tűzgyűrű nem ilyen. Borzasztóan semmilyen, ahol komoly lehetne, ott elhülyéskedik, ahol pedig humoros lehetne, véresen komolyan veszik a szürreális eseményeket. Sajnos nincs meg a trash-érzés, ettől csak szimplán egy nagyon rossz film lett. Ennél még a Transformers is egy fokkal erősebb (bár ezen a mondaton rendesen elmeditáltam).
[h]Michael Bay nedves álma[/h]
A szörnymozik alfája és omegája a látvány és a monumentalitás megalkotása. Ha nincs jó vizuális élmény, akkor mehet is a kukába az egész. Lehet sok mindent mondani a Godzillára, Kongra, a Transfomersre, de a monumentális látványorgiában nem szenvednek hiányt. Ha másért nem is, de a high-end CG és az effektek miatt érdemes belekukkantani ezekbe a mozikba. A Tűzgyűrű egyetlen erénye is ebben lakozik. Baromi látványos, jól néznek ki a harcok, és még a túltolt, giga-ciki pózolásoknak is van egyfajta bája. Minden egyéb fronton teljesen elbukik a film, de ha ezeket valahogy kizárjuk, még talán jól is szórakozhatunk rajta. Bár nekem ezek a minimális plusz pontok sem tudtak lekötni. Percenként néztem az órát, mikor lesz már vége a szenvedésemnek.
Összegezve tehát a Tűzgyűrű: Lázadás egyáltalán nem sikerült jól. A színészi bénáskodások, és erőltetett párbeszédek mellett a cselekmény logikátlansága teljes unalomba fulladnak, amitől számomra élvezhetetlen volt a film. A látvány mindezek mellett példamutató, a nagy csaták és a kaijuk ötletesen lettek megalkotva, de ez sem menti meg a totális érdektelenségtől. Fogyasztani csak saját felelősségre!
Ha tetszett a cikk, és szeretnél még többet olvasni tőlünk, akkor kedveld Facebook és Instagram oldalunkat, vagy kövess minket Twitteren, hogy ne maradj le a legfrissebb írásainkról!